13. jún 2014
V úvodný deň ME v kanoistickom maratóne v Piešťanoch boli v hre štyria slovenskí reprezentanti. Medzi špičku sa síce nedostali, ale v každom výkone je treba hľadať aj to pozitívne. „Obaja juniori, Andrej Antal aj Tomáš Rus by mohli byť do budúcna nádejou slovenského maratónu. Obaja na to majú predpoklady. Vo svojej juniorskej kategórii budú môcť štartovať aj o rok a to už by mohlo byť oveľa lepšie. Bol to ich krst ohňom, ich prvý veľký maratón, navyše vo výbornej medzinárodnej konkurencii," začal hodnotenie svojich zverencov Marián Lachkovič, reprezentačný tréner maratóncov. „Aj Veronika Danišová absolvovala svoj prvý maratón, poriadne sa vytrápila, ale dokončila ho. Škoda, že Lucia Mištinová mala technické problémy s loďou, čo jej znemožnilo pokračovať v pretekoch a musela odstúpiť," dodal Lachkovič.
Andrej Antal (17. miesto v K1 juniorov, na prvej snímke) absolvoval svoj prvý kompletný maratón aj s prenáškami vôbec a bol to pre neho naozaj riadny krst ohňom. „Nevyšiel mi štart, ostal som sám a to nie je dobre. Neskôr som sa síce chytil jedného z pretekárov, no ten mi na štvrtej prenáške utiekol, lebo som na nej spadol, a potom som to už musel dobojovať znova sám. Dlhšie trate mi idú lepšie, verím, že keď sa im budem riadne venovať, budem napredovať. Určite sa o to pokúsim."
Meno Rus je v kanoistickom maratóne na Slovensku pojmom. „Rado Rus je mojim ujom," reagoval na otázku príbuzenského vzťahu Tomáš Rus (na druhej snímke), ktorý skončil dnes medzi juniormi v K1 na 18. mieste. „Po treťom kole na obrátke mi prestalo fungovať kormidlo, uvoľnilo sa mi pádlo, takže to dnes nebolo bohviečo. Ale maratón ma veľmi baví, takže dúfam, že nabudúce to už bude o inom."
Aj v prípade Veroniky Danišovej (12. miesto v K1 do 23 rokov, na spodnej snímke) to dnes bol prvý životný maratón na medzinárodnej úrovni. „Je úplne iná ako na domácich pretekoch. To je jasné. Mne nevyšiel štart, ocitla som sa vo veľkých vlnách a nevedela som držať smer lode. Je to asi paradox, ale maratón sa často rozhoduje už na štarte. Je to o skúsenostiach, čo urobiť a ako to urobiť čo najlepšie. Dobojovala som to úplne sama, ale som rada že som v cieli."
V očiach Lucii Mištinovej (na tretej snímke) boli ešte dlho po pretekoch slzy sklamania. „Mojim cieľom dnes bolo umiestnenie v prvej polovici štartového poľa a hlavne nepokaziť štart, čo sa mi aj podarilo. Bola som vo vedúcej skupine no zradila ma loď. Pre technické problémy som musela odstúpiť. Urobila som maximum, aby som sa na tieto preteky dobre pripravila, o to viac som sklamaná," len veľmi ťažko hľadala slová naša reprezentantka. „Nemienim na maratónsku trať zanevrieť, lebo je to moja srdcovka a verím, že v ďalších pretekoch ukážem, čo je vo mne a hlavne že to bude už bez technických problémov."
SZRK, Prokop Slováček
![](../preview-file/4545287b396dd50d7f79377276516db0&w=640)